Jamal!
Jamal, er du vågen?
Jeg ved, du kan høre mig.
Jeg skriver det hele ned. Jeg har det her møde med din lærer...
og jeg arbejder til sent. Så du må selv sørge for din aftensmad, okay?
-Okay? -Okay.
Jeg troede, du ville op kl. 7.30.
Hører du nettet synge?
Check det lige.
Stop. Hvad sker der, J? Hvor har du været?
Jeg sov.
Jeg sad til sent og tænkte på, hvordan jeg kunne redde jer.
Hvad redder du?
Tvær ham ud, J.
Du gør det for let.
-Du gør det for let. -Nu er jeg vågen.
Har du noget til mig?
Soufflé, baby!
Du har ingenting.
Det skal nok hjælpe.
Han kommer med noget til Vinduet.
-Har du set ham? -Vinduet?
Nej, men han ser os.
Kom nu.
Hvad er der galt med jer? Vil I ikke spille?
Vågn op.
I 1845...
skrev Poe sit mest berømte digt, Ravnen.
Et digt han skrev, mens han var høj af kokain og besat af døden.
Ravnen som fodboldholdet i Baltimore.
De er besat af døden og får altid røvfuld.
Baltimore Ravnene, det eneste profhold der er opkaldt efter et digt.
Har nogen læst det?
"Midnatsklokken slog sit kolde slag
"mens jeg døsed' syg og svag"
Hvad siger du, Jamal?
Jeg har ikke læst det.
Godt, jeg vil have de stile næste tirsdag.
Min far så Vinduet. For 20 år siden.
Han stod der som et spøgelse lige som dem i vores fysikbøger.
Sådan der.
-Var han hvid? -Er mælk ikke hvidt?
Hvilket spøgelse er ikke hvidt?
Jeg pjatter bare.
Jeg har hørt, han har dræbt en. Derfor bliver han inde.
Du skal dræbe en hel hær, før du gemmer dig her.
Kan I huske Shurrita? Hende der boede nedenunder Vinduet?
Hun ringede en nat og var helt ude af flippen.
Hun sagde, hun hørte en bankelyd, der kom fra Vinduets lejlighed.
Bank...
Mens hun var i røret, begyndte hun at skrige.
Fordi nu var lyden kommet nedenunder.
Bank...
Og nu kom den fra hendes dør.
Hun kunne høre, han bankede med en slags kniv.
Og så blev linjen afbrudt. Det var det sidste, vi så til Shurrita.
Shurrita der boede overfor?
Hun er narkoluder.
Nej, hun var flink.
Jeg ved bare, at Vinduet er farlig.
Reglen var...
at hvis du gik udenfor, så holdt du dig fra Vinduets lejlighed.
Vi skal holde os fra dig, din løgnhals.
I tror på mig, ikke?
Du er fuld af lort.
Lad mig gætte. Du går derop, ikke?
Det er bare en gammel mand.
Du går derop, ikke?
-Han gør det ikke. -Sig det til dem, J.
-Han gør det ikke. -Han er skide bange.
Jeg må bestemme den næste udfordring.
-Og hvad så? -Så...
jeg er sikker på, du går derop, ikke?
Ikke?
Hvad som helst. Jeg går derop.
-Han gør det. -Fed fyr.
Bare kom med den.
Det er min mand.
Jeg tror på dig, D.
Hold kæft. Gå til time eller sådan.
Her. Sæt dig her.
-Stop dit fis. -Det er min fødselsdag.
Kom her hen.
-Jeg sidder ikke ved siden af dig. -Jeg ta'r dit æble.
-Frøken Joyce? -Ja.
-Rart at se dig. -I lige måde. Kom, sid ned.
Vi har fået Jamals eksamensresultater tilbage.
-Eksamensresultater? -Vurderingsprøver.
Alle eleverne skal aflægge dem.
Han har ikke fortalt det, vel?
Fru Wallace, Jamal får en middelkarakter...
som betyder han yder lige nok til at bestå, og lige nok til ikke at dumpe.
Det er det, der gør Jamals prøver usædvanlige.
Åh, Gud.
Jeg har set, han læser bøger hele tiden. Bøger, jeg aldrig har læst.
Nogle jeg aldrig har hørt om. Og han skriver altid i sin notesbog.
Siden hans far rejste. Men det er det, jeg ser.
Det eneste, han snakker om, er basketball.
Basketball er der, hvor han får anerkendelse.
Eleverne her er lige glade med det, han skriver.
Kom så! Mellem de gule streger!
-Hvordan går det, Fly? -Det går.
Er du ude efter billetter, brormand?
Ikke noget at gøre. Beklager.
Kom nu. Vi ved, du har billetter.
Jeg har fire ord til dig.
Boston Red Sox.
Yankees og Sox billetterne har været udsolgt i en måned.
Forstået, hr. Fly? For resten...
sig til Camry drengen, han skal fjerne sin billige røv...
fra den Mercedes derovre.
Få det klaret. Smut, Fly!
Hvad helvede, Jamal? Mor ringede.
-Hun fortalte om prøverne. Hvad sker der? -lngenting.
Hvad mener du med "ingenting"?
Går det på tværs af dine planer eller sådan?
Det var din plan først, T.
Det ved jeg. Spille bold på universitetet...
og så skrive checks til alle og løse deres problemer.
Se mig nu.
Vent lidt.
Tag de her.
Det gør det til vores plan.
En ting.
Fortæl ikke nogen om prøveresultaterne.
Bare rolig. Jeg er din bror.
Det, vi snakker om, bliver mellem os.
Jeg holder af dig. Forstået?
Bare husk en ting.
Mor ved, hvornår kampen er slut, så du går lige hjem.
Rod dig ikke ind i noget. Pas på. Hold dig på måtten.
-Okay, T. Du ser godt ud. -Vær forsigtig.
Hvor der stinker.
Kan du se det vindue? Han lader det nogle gange stå åbent.
Lyset har været slukket i to timer.
Er du sikker på, han sover?
Den Metusalem er tusind år gammel. Det er det eneste, han laver.
J, jeg ved ikke rigtig, om vi skal gøre det.
Jeg tror, jeg... Lort!
Jeg tror, jeg trækker udfordringen tilbage.
-Nej, jeg kan godt gøre det. -Rotter.
Behold den. Du skal tage noget med ud.
Hvis vi kalder, så gem dig, okay?
Okay.
Bliv der ikke for længe.
Forstået.
Den er vakkelvorn.
Lort! Tog du noget?
-Lort! -Hvad skete der?
Dit svin!
Han sov ikke, fladpander!
-Så du ham? -lkke ret længe.
Hold op med at spille med den pokkers bold.
Der står Michael Jordan skrevet med skidt overalt på gulvene.
Bare rolig. Jeg gør rent.
Der er større chancer for, at Michael Jordan gør rent.
Hvis du vil i bad, så løber vandet altså lidt langsomt.
-Det vil jeg ikke. -Hvor er din rygsæk?
-Det ved jeg ikke. -"Ved ikke"?
Hvad betyder det, du ikke ved det?
Du skulle tage noget med ikke efterlade noget.
Hvorfor dropper I det ikke?
Hvad havde du i rygsækken?
Jeg snakker ikke om den skide rygsæk.
Det gør du garanteret ikke.
Nu skal jeg vise dig noget. Se mig i øjnene.
Han kigger nok på dig nu.
Det ved du ikke noget om. Du skal gøre sådan.
Jeg gør ikke noget ved din bil.
Undskyld?
Du ser urolig ud, som om jeg ville gøre noget ved den.
Jeg er bekymret for bilen alle steder. Tag det ikke personligt.
Det er bare en bil.
Nej, det er ikke "bare en bil". Det er en BMW.
Enhver der ved noget om det firma...
ved at det er mere end "bare en bil".
Enhver der ved noget om det firma?
Så det ved jeg ikke noget om.
Nej, det var ikke det, jeg mente.
Det sidste jeg vidste om BMW...
var at de lavede flymotorer, da de startede.
En fyr der hed Franz Popp startede det hele.
Franz Popp. Det navn kan jeg lide.
Han lavede den første motor inden 1920. Den fløj 10 km op.
Popp og hans venner var kun lige begyndt.
De lavede en motor, 801, Anden Verdenskrig, 14 cylinder...
2.300 hestekræfter, der fløj 11 km op.
Havde de haft mere tid, havde de bombet England i smadder...
og måske vundet krigen.
Det er der, det her kommer fra.
Hvide propeller på en blå himmel.
Efter krigen sagde vi, de ikke måtte lave flymotorer.
Det var på det tidspunkt, BMW begyndte at tænke på at lave biler.
Jeg kan lide den her.
Du vidste sikkert det hele, siden du har lejet en.
Tak for historieundervisningen.
Det er bare i orden.
Forstoppet Tankegang
det afsnit er fantastisk!
specificer
bidende atmosfære - ringe ord
denne læser uværdigt
Du har rodet i mine ting.
Jeg vil støtte denne forfatter, kan vi komme væk fra Bronx et øjeblik?
forstoppet
Hvor vil du hen med det?
Forleden aften var...
Det var sådan en voveting, mig og drengene har.
Jeg tænkte på, om jeg kunne komme med mere af det, jeg skriver...
eller jeg kunne måske skrive noget andet.
Hvad med 5.000 ord om hvorfor du skal skride fra min lejlighed?
Hold op. Jeg ved, du er derinde.
Fjern nallerne fra min dør.
Jeg kom bare...
for at aflevere det, du bad mig om.
Hvad for noget?
De 5.000 ord om hvorfor jeg skulle holde mig fra din lejlighed.
Det var cirka det, du sagde.
Prøv at huske, hvad det præcist var, jeg sagde.
Kom ind, Jamal.
Hej, skat.
Det er i orden.
Sid ned.
Fru Wallace, Jamal, da vi fik dine seneste prøveresultater...
mente vi, at privatskolerne ville vise interesse.
Vi havde ret.
-Hr. Bradley. -Mit navn er David Bradley.
Jeg kommer fra Mailor skolen på Manhattan.
Mailor-Callow?
Nemlig. Kender De vores skole?
Ja.
Mailor-Callow er ikke blot den bedste skole i byen...
det er en af de mest fremragende privatskoler på Østkysten.
Kun de bedste går der.
Vi er få uger inde i vores efterårssemester...
men hvert år holder vi nogle pladser ledige, indtil vi får prøveresultaterne.
Dine resultater, for at sige det mildt...
fangede vores opmærksomhed.
Jeg er her for at se, om du er interesseret i at gå på vores skole.
At skifte skole er ikke nemt, slet ikke til en privat skole.
Men det her er ikke det rette sted for dig mere.
Det er ikke et svært valg.
Hr. Bradley...
det har vi ingen mulighed for at betale.
Det beder vi jer heller ikke om.
Da hr. Simon sagde, at kun de bedste går på Mailor...
glemte han at sige, at vores forpligtelser til udmærkelse går ud over klasseværelset.
-Det regnede jeg med. -Det troede vi, du ville.
40 af vores elever er fortsat med at spille basketball på universitetet.
Tre er blevet professionelle. Vi har vurderet...
dit spil sidste år, og selvom det er et rent akademisk tilbud...
vil vi ikke blive skuffede, hvis du ville spille.
Det eneste vi beder om er, at du kommer og kigger og tænker over det.
-Okay. -Fru Wallace.
-Tak. -Jamal.
-Farvel. -Vi høres ved.
Jeg bankede ikke denne gang.
-Hvem snakkede du med? -Får jeg de 5.000 ord igen, så siger jeg det.
Lås døren hvis du kommer ind.
Manden i bilen.
Han var fra en privatskole.
De vil have mig til at gå der.
Men vi skal ikke betale noget.
Min mor og jeg bor et par blokke herfra.
Min bror boede der for et par år siden, men han flyttede, da min far rejste.
Min mor blev træt af at vente på, han blev ædru.
Og min far blev træt af at prøve på det.
Det var der, jeg begyndte at skrive.
Hvad hedder du?
Jamal Wallace.
Der lyder som en slags marmelade.
Hvor gammel er du?
Jeg er seksten.
Seksten?
Og du er sort.
-Det er usædvanligt. -"Usædvanligt"?
Er det usædvanligt, jeg er sort? Hvad har det med noget at gøre?
Du ved ikke, hvad du skal gøre lige nu, vel?
Hvis du siger det, du virkelig vil, læser jeg måske ikke mere af det.
Men hvis du lader mig rakke ned på dig, med det racisme pis...
hvad gør det dig til?
Jeg spiller ikke det spil.
Det tror jeg, du gør.
Et udtryk er tusind ord værd.
I dit tilfælde måske kun to.
Her.
Gamle hængerøv.
"En hånd til at give, en til at modtage, mens vi spiser sammen.
"Gid vores sind, kroppe og sjæle må vokse sig stærke.
"Og tillykke til Jamal. Amen."
Så du det?
-Lad mig se. -Gris den ikke til.
Vent.
Efter omslaget at dømme ligner det en tosseskole.
Terrell, spis din mad.
Det skal nok gå. Mor opfostrer kun stærke mænd.
Du kunne have gjort det samme.
Jeg arbejder på en parkeringsplads, og jeg er ikke en almindelig vagt.
Jeg er inspektør for alle parkeringsvagterne.
Du ved aldrig, hvor meget du tjener fra uge til uge.
En uge er der $50, den anden er det $100.
-Det er ikke et rigtigt job. -Lad ham nu være.
Jeg rapper. Du ved, jeg har gang i rappen.
Nævn ikke rappen. Spis din mad.
-Vil du høre en sang? -Spis din mad.
Jeg synger den for dig.
"Når jeg bliver gældfri Når jeg gi'r den gas
"Din søn, inspektøren Af en parkeringsplads"
Har jeg ikke bare en fed stemme, Jamal?
Jamal Wallace?
-Ja? -Hej. Jeg hedder Claire Spence.
Bradley bad mig vise dig rundt.
Fint.
Kom.
Du behøver ikke svare på spørgsmål, før du har bestemt dig.
Lærerne her er for øvrigt...
ikke interesserede i deltagelse fra elevernes side.
De foretrækker at høre dem selv tale.
-Hvad mener du? -Du får at se.
Her til morgen begynder vi semesterets tredje obligatoriske roman.
Studiet af en roman der giver alt...
og en forfatter der kunne have givet meget mere.
Det er Robert Crawford. Han har været her lige så længe som bygningerne.
Da William Forrester var 23, i 1953...
begyndte han at skrive sin første bog.
Mange forfattere snakkede om at skrive det 20. århundredes store roman.
William Forrester gjorde det...
ved første forsøg.
Har du læst den?
Ja. Og du?
Kun et dusin gange.
Det var den eneste bog, han valgte at udgive.
Så vidt vi ved, var det den eneste bog, han skrev.
Vores opgave til næste uge er, at læse den og fortælle mig hvorfor.
Så...
kommer du igen i morgen?
Ja. De vil have mig til at bruge lidt tid på banen.
Det har jeg hørt.
Dimissionen var lidt hård ved sidste års hold.
Men det er som på universitetet, ikke?
Du får en uddannelse, og de får det, de vil.
Måske får I begge det, I vil.
Måske.
Det var meget rart at træffe dig, Jamal.
I lige måde, Claire. Ses vi i morgen?
Ikke hvor du skal hen, men...
det kan være vi ses til frokost.
-Jeg sagde ikke de ord i går. -Hvorfor ikke?
Jeg vil have, at du læser mere af det, jeg skriver.
De snakker meget om dig derude.
Og det legende fis.
De fortæller nogle historier. Folk snakker om, at du har dræbt nogen.
Det, og så at du har været her så længe.
Jeg ville ikke flytte. Der er stille. Du hører ingenting her.
Vi har larmende naboer.
Deres barn råber altid, fordi han er et år gammel...
eller faren råber, fordi barnet larmer.
Så kommer moren og råber. Men det er en anderledes råben, fordi...
manden giver hende den store tur, og hun banker hovedet mod væggen...
og hun skriger...
Du må hellere røre i suppen.
Hvad?
Rør i suppen inden der kommer skind på.
Hvorfor får vores aldrig det?
Kom nu. Tættere på.
Nu.
Ser du på nogen, der skriger sådan?
Jeg ser på en voksen han. Ret køn.
Den er nok blevet væk fra parken.
En Connecticut sangfugl.
Går du nogensinde ud for at filme?
Du skulle have holdt dig til suppespørgsmålet.
Hensigten med et spørgsmål er at opnå informationer, der betyder noget for os.
Du undrer dig over, hvorfor jeres suppe ikke får skind.
Muligvis fordi din mor blev opfostret i et hjem...
der ikke spildte mælk på at lave suppe.
Godt spørgsmål, i modsætning til: "Går du nogensinde ud?"...
som ikke imødegår kriteriet for at opnå informationer, det betyder noget for dig.
Okay. Jeg tror ikke, jeg har flere suppespørgsmål.
Ikke?
Hvorfor sagde du alt det der om, at jeg var sort?
Det havde ikke noget at gøre med, at du er sort.
Jeg ville vide, hvor meget øregas du ville finde dig i.
-Så du vidste, jeg kom igen? -Ja.
Ligesom jeg ved, du vil begynde på den nye skole.
Hvordan ved du det?
Fordi der er et spørgsmål i det, du skriver, om hvad du vil med dit liv.
Det er et spørgsmål, din nuværende skole ikke kan svare på.
Vi deler os op. Wallace, du dækker Hartwell op.
Hvordan går det? Jeg hedder Jamal.
Bare check bolden, okay?
Check bolden.
Kom så.
Bolden er inde.
Spille hårdt.
Sådan, venner.
Kom så, din skraldespand.
Hvorfor lader du ikke affaldssproget blive hjemme?
Hvad? Få det dumme grin tørret af.
-Nu skal jeg vise dig, hvordan man gør. -Nemlig.
-Lær af mig. -Kom nu.
Spil.
-Kom nu. -Hvad?
Du er for lille.
En smule forsvar ville være rart.
Du har ret, træner. En smule forsvar.
-Prøv at komme over stregen. -Hvad?
Jeg sagde, kom over stregen.
Pres.
For meget.
Jeg behøver hjælp!
Ti sekunder. Bolden skifter.
-Jeg tager din plads. -Hvad?
-Jeg tager din plads. -Du tager ikke noget.
Kom nu.
Det er min bane.
Sådan spiller vi her.
Nemlig.
John Hartwell er bare en rig fyr, der vil have al den opmærksomhed...
han kan få på sit sidste år. Det er det hele.
-De tager tingene ret seriøst her. -Det er et seriøst sted.
Så seriøst at jeg for det meste læser lektier, mens jeg spiser.
Hvad arbejder du på?
Forresters bog.
-Du sagde, du havde læst den 12 gange. -Det ved jeg, men se her.
Min far gav mig den. Det er en tidlig udgave.
-Hør, jeg må smutte. -Men du er lige kommet!
Det ved jeg, men jeg glemte noget. Jeg skal kontrollere noget.
Vi ses senere.
"Født i 1930...
"i Skotland."
William Forrester modtager Arets Bog Prisen
"Flyttede som ung mand til New York med sin familie.
"Hr. Forrester var ikke tilgængelig for kommentarer."
Det var han sikket ikke.
Har du planer om at gøre besøgene til en vane?
Du sagde, du vidste, jeg kom igen.
Ja, men jeg troede, du mente en gang.
Jeg behøver hjælp til noget i skolen.
Ja. "Noget" i skolen.
Og hvad er det for "noget", vi snakker om?
Har du læst den?
Jeg prøver på det. Jeg kan ikke komme igennem de første 10 sider.
Så vidt jeg husker...
tog det også mig ret lang tid at komme igennem dem.
Kors, du har lavet æseløre på siden. Vis lidt respekt for forfatteren.
Det er dig, er det ikke?
Du er forfatteren.
Jeg har læst den. Den er ikke dårlig. Især den del...
Jeg ved, hvad det er.
Det sidste jeg har brug for er endnu en, der fortæller mig, hvad de mener.
Det ville jeg ikke.
Hvad ville du sige? At jeg skulle fortælle dig alt om mig?
Jeg fortalte dig om mig.
Du kunne lære lidt af at holde igen.
Hvis jeg bad dig om ikke at sige noget til nogen...
om stedet her, os...
kan jeg så stole på det?
Ja.
Det lover jeg.
Godt.
Hvis jeg bad dig om at blive ved at hjælpe mig med mit skriveri?
Der er ikke tale om spørgsmål om mig...
min familie, eller hvorfor der kun kom en bog.
Jeg spørger ikke.
Godt.
Og godnat.
Hvordan føles det?
Hvad?
At skrive noget sådan som du gjorde?
Måske finder du ud af det.
Hør her, din lille lort...
Det er det, jeg siger.
Hvor gammel er du, Kenzo?
Hvorfor?
Se dig selv! Din mor gjorde ikke det ved dig?
Hun begyndte dig tidligt.
Ved du, hvor det kommer fra? Ved at spise for mange basser.
Teresa fortalte mig det.
Jeg kan lide store piger. Er der noget galt ved det?
-lntet galt ved en stor pige! -Så stor?
Der er ingen forskel. Det er som at være sammen med alle jeres mødre på en gang.
-lkke min mor. -Jo.
Stop en gang, din cocktailpølse.
Hold op med at lyve. Du fik en ordentlig gang bank forleden. Jeg så Duke slå dig.
Smid dem efter din mor. Smid dem efter hende hver dag.
Din mor. Smid ikke med din mor.
Du har det hele i tanken.
Hvorfor griner du?
Dine briller ligner bunde på Cola flasker.
Classic.
-Har du mødt nogen, der er berømt? -Hvor berømt?
Sådan, jeg ved ikke...
en som folk kender.
Der kommer ingen af den slags her.
Har du bestemt dig for at blive?
Ja. Jeg prøver på at begynde.
De ser i det mindste godt ud.
Det vil glæde jer alle at vide, at dette års skrivekonkurrence er fastlagt.
Dem, der vil deltage, skal tilmelde sig...
inden påskeferien, hvilket betyder, at I har et par måneders nølen tilbage.
Føl jer frie til at eksperimentere med mere kreative forslag.
Hr. Wallace?
Vær så venlig.
Jeg har gennemgået dine papirer, som din gamle skole har sendt.
Prøveresultaterne er imponerende.
Arbejdsindsats i klassen, ikke så imponerende.
Er det det arbejdsniveau, jeg skal forvente?
Fordi, hvis det er...
vil det hjælpe mig til at afgøre, om jeg skal behandle dig som en elev...
eller som en der er her for, hvordan skal jeg sige...
andre bestræbelser?
Men du vil få rig mulighed for at svare gennem dit arbejde.
Farvel, hr. Wallace.
Du tog det på den helt rigtige måde, bare for du ved det.
Hvordan?
Du sagde ingenting. Dem, der gør, får problemer.
-John Coleridge. -Jamal Wallace.
Hvor mange siger så noget?
Som får lov til at blive i Crawfords klasse? Ikke mange.
Jeg hørte ikke, hvad du sagde.
Jeg sagde ikke noget.
Har du læst dem alle sammen?
Nej. Jeg har dem for at gøre indtryk på alle mine gæster.
Alle dine gæster.
Vi har snakket om din bog i skolen.
Folk har snakket om den i årevis. De har bare ikke sagt noget.
Jeg tror, jeg har forstået den.
Jeg tror, du skrev om, hvordan livet aldrig flasker sig.
Virkelig? Var du nødt til at læse en bog for at finde ud af det?
Men Crawford blandede rundt på det.
Han sagde, at fyren, der fik problemer efter krigen, er dig.
Noget symbolsk pis for alle de problemer du havde med alle.
Robert Crawford?
Ja. Jeg tror, det er noget fis. Jeg tror, der virkelig var en anden.
Hr. Johannsen?
Her.
Hr. Massie. Endnu en tur til Deres fortrukne rejsemål.
Jeg har fire poser. Jeg kan stille dem herude.
Nej.
Kom indenfor.
Hvordan går det, hr. Johannsen?
Der er mindst en halv time til solnedgang.
Så kan De begynde Deres panikkørsel tilbage til Manhattan.
Det skulle række til næste uge.
Deres post er i denne her.
Hr. Johannsen?
-Det essentielle er i... -Essentielle?
Jeg betalte Deres regninger. Alle kvitteringerne ligger i den her.
Telefonselskabet vil vide, om De fortsat vil have deres service...
eftersom De ikke har ringet i omkring...
Jeg har Deres strømper for de næste par uger. De ligger her.
Jeg har Deres sidste check fra regnskabsafdelingen.
De vil vide, om De har inkasseret den sidste. Den dukkede ubetalt op.
Ikke så ubetalt som tidligere.
Jeg beklager. Jeg vidste ikke, De havde selskab.
Vi havde en snak om...
tysk bilhistorie. Vil De slutte Dem til os?
-Nej, jeg holder ulovligt parkeret. -Selvfølgelig.
Ses vi næste uge?
Ikke hvis jeg er heldig.
Hvorfor lader du ham ikke være i fred og køber ind selv?
Hvorfor er de vrangvendte?
Strømper er dårligt udtænkt.
Syningerne er på indersiden. Det gør ondt på tæerne.
I visse kulturer betyder det held, hvis man går med vrangen ud.
Tror du på det?
Nej. Men det er ligesom et bede. Hvad risikerer du?
Og jeg kommer ud. Hvordan tror du, de vinduer bliver pudset?
Nu til din lærer.
Hvordan føltes det, at han sagde, hvad du ikke kunne?
Som om han vidste, han var bedre end mig.
Så lad os vise ham, hvad du kan.
Hvorfor er de ord, vi skriver for os selv...
altid meget bedre end dem, vi skriver for andre? Flyt dig.
Sæt dig.
Begynd.
Begynd på hvad?
Skriv.
Hvad laver du?
Jeg skriver. Ligesom dig, når du begynder at slå på tasterne.
Er der et problem?
Nej. Jeg tænker bare.
Ikke tænke. Det kommer senere.
Du skriver den første kladde...
med hjertet.
Så omarbejder du den med hovedet.
Den første vej til at skrive er...
at skrive.
Ikke tænke.
Kors.
Er der en chance for, du sætter dig ned?
"A Season of Faith's Perfection." Hvad er det?
Begynd at skrive det.
Sommetider hjælper den simple skriverytme os i gang.
Når dine egne ord begynder at komme, så skriver du dem.
Slå på tasterne, for Guds skyld!
Ja!
Nu er du manden.
gennem den mørke tunnel.
For mig er det som en
dyb mørk nat.
Jamal?
Hvad vi end skriver i denne lejlighed...
bliver i denne lejlighed.
Ingen undtagelser.
Lad os gå på, drenge.
-Der er frikast. -Hvad mener du? Jeg havde pladsen.
Jeg skal sige til dig, når du har pladsen.
D'herrer, vores sæson begynder om en uge. Hvis jeg ser den slags ting igen...
bliver I sat til at kaste straffekast for at se, hvem der skal spille.
Er det forstået?
Et.
To.
Tre.
Elleve.
Tolv.
Tretten.
Niogtyve.
Otteogfyrre.
Niogfyrre.
Stands.
Et mere.
Det er det mest imponerende, jeg nogensinde har set.
Hvorfor ved jeg, det ikke var nok for jer?
Tag et bad, og skrub af.
Du tror måske, vi er ens. Det er vi ikke.
Hr. Wallace?
Professor.
Den sidste stil du afleverede...
viste en større forbedring fra dit tidligere arbejde.
-Tak. -Ja.
Hvor lang tid tog det at skrive den?
Jeg skrev den i aftes.
I aftes.
Nå, men jeg har nogle ting, jeg skal lave.
Farvel, hr. Wallace.
Det er rigtigt. Vælg igen.
-"Fuglevildt" til $600. -Svar:
"Strålende farver, dens navn er lånt fra en af Vivien Leighs roller. "
Scarlet tangar.
Nej, det er "Hvad er en scarlet tangar?"
Hvad er en scarlet tangar?
Du skal kende reglerne for at spille et spil.
Det er skrevet af en forfatter, du aldrig har hørt om.
"Din pligt, bevingede forårsflamme
"er blot kærlighed og flyven
"og sang" Han skrev om en tangars sang.
En sang om nye årstider, nyt liv.
Det var James Lowell.
Jeg ved godt, hvem han er.
Jeg holder mig til "Ringe Antagelser" til $800.
Har du set nogle scarlet tangarer her omkring?
De flyver ikke så langt væk fra parken.
Så, din lærer var ikke just fuld af ros i eftermiddags?
Ikke helt.
Der er noget ved Robert Crawford, du skal vide.
Han skrev en bog nogle år efter mig.
Alle forlæggerne afslog den, hvilket var den rigtige beslutning.
I stedet for at skrive en anden...
tog han et job, hvor han lærer andre at skrive.
Hvordan ved du alt det?
Bare husk at en bitterlig skuffet lærer...
kan være enten meget effektiv...
eller meget farlig.
Okay drenge, det er det første skridt. Mailor på tre.
En, to, tre, Mailor!
Guld. Sort.
Kast lige og højt.
Hvordan går det?
-Var du her i aften? -26 point.
8 ud af 10 fra gulvet, 10 ud af 10 fra stregen.
Skal jeg gå glip af det?
Det var fedt.
Du fik rigtig skrevet historie i aften.
Hvad sker der?
Vennerne tager på Red Rose. Jeg sagde, vi kom senere.
Fredag aften. Kom nu.
Regner du med at spille sådan altid?
-Det gik da. -Det tør siges.
Det er Fly.
Hej. Jeg hedder Claire. Er du Jamals ven?
Claire! Kom nu.
Jeg kommer.
Lad ikke bussen vente for længe. Det var en fornøjelse, Fly.
Hvad fanden har du gang i?
Hold kæft.
Du, det med Red Rose...
Jeg skal hjem til den her fyr. De gør det hvert år.
Bliv nu ikke sur.
Din store mand. Gå så. Jeg vil ikke lade bussen vente.
Ses vi i weekenden?
Hvad tror du, jeg skal? Ud på mit landsted?
Det var rart at tale med dig. Hvis du har brug for noget...
så bare ring. Okay?
Okay.
Laver du dig en samling af dem?
Ja, en hel del.
Vil du med ud lidt?
Ja. Kender du stedet her?
Jeg bor her. Kom.
De vil lykønske hinanden med dit spil til midnat.
Hvilket betyder, jeg skal presse min læsning til prøven på mandag.
Prøve i hvad?
I Sherlock Holmes bøger.
De får os til at forske i uduelige ting som:
Hvem præsenterede Watson for Holmes?
De spørger om det, fordi det tvinger dig til at læse det hele.
Det ser ud til, det bliver sent.
Måske.
Ham din ven Fly, hvor længe har I kendt hinanden?
Længe. Han er født der, og jeg er også født der.
-I Bronx? -Ja.
Det må være hårdt.
Hvad?
Nye folk, ny skole.
Er det ikke?
Nej.
Det er svært at vokse op et sted, hvor politiet ikke kommer, efter det er mørkt.
Det er svært at tro, man er i sikkerhed der.
Fordi de folk du skal være bange for ved, du ikke har noget at give dem.
Så er det godt, du er her.
De folk tror heller ikke, jeg har noget at give dem.
Lad mig ikke komme forbi. Hvis jeg kommer forbi, har jeg scoret.
Klar? Stil dig foran mig, okay?
Okay?
Jeg kom forbi dig.
Du er større end mig.
Det betyder ikke noget. Du skal forsvare.
Hvordan gør jeg det?
Hvordan man forsvarer? Nu skal jeg vise dig det.
Vend dig om.
Kan du mærke det?
Ja, jeg kan.
Nu ved jeg, hvor du vil hen, fordi jeg kan mærke dine bevægelser.
Prøv at gå til venstre.
Du kan ikke komme forbi. Jeg kunne mærke dine bevægelser.
Prøv at gå til højre.
Jeg er her stadig.
Jeg kan mærke, du går til højre, så der kan du heller ikke komme.
Prøv at komme forbi mig nu.
Vent.
Du skal først drible.
Drible. Okay, sådan...
Sådan her?
-Undskyld. -Claire.
Far?
Nogle af vores gæster går.
Vi ses på mandag, ikke?
Claire?
Ja?
Det var Stamford.
Hvabehar?
På en bar i London.
Det var ham, der præsenterede Watson for Holmes.
Det vil spare dig lidt tid, efter at alle er gået.
Ved du, hvor længe jeg har arbejdet på det?
Det er ikke en sæson. Det føles som om, jeg har arbejdet på det i årevis.
Du er der, hvor du ikke kan høre mig.
Jeg kunne spørge dig om, hvorfor du aldrig flyttede herfra, og du ville...
Afsnit tre starter...
med et bindeord "og".
Man skal aldrig starte en sætning med et bindeord.
-Jo, man kan. -Nej.
Det er en fast regel.
Nej.
Det var en fast regel. Nogle gange når man begynder med et bindeord...
fremhæver det sætningen. Og det er måske det, forfatteren prøver på.
Og hvad er risikoen?
Gøre det for tit.
Det er forvirrende, og får det til at virke uafbrudt.
Men reglen for brug af "og" eller "men" i begyndelsen af en sætning er usikker.
Selvom mange lærere stadig underviser i den.
Nogle af de bedste forfattere, inklusiv dig, har ignoreret den regel i årevis.
Du har taget noget, der var mit...
og gjort det til dit. Det er noget af en bedrift.
Tak.
Titlen er stadig min, ikke?
Det tror jeg.
Det var kvarteret, der ændrede sig, ikke mig.
Ingen forandringer er set af mig.
"lngen forandringer er set af mig"? Hvad helvede er det for en sætning?
Herinde snakker du ikke som derude.
Jeg pjattede bare. Det var en spøg.
Fortæl mig om hvordan kvarteret var, dengang folk stadig læste din bog.
Hvad sagde du?
Ingenting.
Du sagde, "dengang folk stadig læste din bog."
Gjorde du ikke?
Vi har 24 udgaver...
men jeg beklager, de er udlånt alle sammen.
Tak.
Hvordan gik det?
Blev du skrevet op?
Din bog var lånt ud.
Og, ja...
jeg betalte for middagen.
Den kostede mig $13, så du gjorde dig klart.
Jeg ringede for at høre, hvilken mad du kan lide, men du svarede ikke.
Jeg tog klokken ud for 20 år siden.
Lad mig spørge dig om noget.
Hvorfor spilder en som dig...
tid på at læse National Enquirer?
Hvad er der galt i det?
Det er noget bras.
Du burde læse The Times eller sådan noget lignende.
Jeg læser The Times til aftensmad...
men det her er min dessert.
De har en skrivekonkurrence på skolen.
-Har du deltaget i sådan en? -En skrivekonkurrence?
-Ja. -En gang.
-For lang tid siden. -Vandt du?
Selvfølgelig vandt jeg.
Vandt du penge?
Pulitzer Prisen.
Eleverne skal læse op for alle de andre.
Hvad helvede har det med skriveri at gøre?
Forfattere skriver, så læserne kan læse. Lad en anden læse det.
Læser du nogensinde din egen bog?
Offentligt? Nej, for fanden.
Jeg læser den knap nok, når jeg er alene.
Kender du til det fis med at læse højt på kaffebarer?
Ved du, hvorfor de gør det?
For at sælge bøger.
Fordi de vil score.
Er det rigtigt? Kan du få fat i kvinder ved at skrive en bog?
De går i seng med dig, hvis du skriver en dårlig bog.
-Er det sket for dig? -Selvfølgelig.
Har du været gift?
Det er ikke just et suppespørgsmål.
Nej, det har jeg aldrig været.
Men jeg lærte en del ting hen ad vejen...
som kan være dig til hjælp med den unge dame, du altid snakker om.
Hvad for eksempel?
Nøglen til en kvindes hjerte...
er en uventet gave på et uventet tidspunkt.
Rådgiver du mig om kvinder?
Uventet gave, uventet tidspunkt.
Det er så uventet.
Det er ikke en førsteudgave eller sådan.
Åh, Gud.
-Hvad? -Det er en signeret udgave.
Jeg kan ikke tage imod den. Den må have kostet en formue.
Den kostede egentlig ikke så meget.
Måske havde boghandleren ikke set det.
Boghandlere overser normalt ikke sådan noget.
Hvordan kan det være, du går på Mailor?
Mailor var oprindeligt en drengeskole...
så min far gjorde, hvad enhver i hans position ville gøre.
Han kom i skolebestyrelsen og ændrede reglerne.
Og alle eleverne her ved det.
De ville have gjort det alligevel.
Det er lige meget. Jeg er stadig dr. Spences datter.
Den aften hjemme hos mig efter kampen...
da du viste mig, hvordan man spiller basketball.
Var det det eneste, du viste mig?
Det vil aldrig gå.
Hvad?
Det.
Hvorfor ikke?
Spørg din far.
Jeg er ikke ude efter en ægteskabskontrakt.
Det er bare et spørgsmål.
Hvorfor skal alting være så sort og hvidt for dig?
Jeg har glemt spørgsmålet.
Du har ikke glemt noget, hr. Stamford.
Så du tror ikke, han skrev det? Det er en alvorlig anklage.
Hvis du går til skolekommissionen med det...
Jeg er klar over, det er alvorligt.
Det er usædvanligt godt.
Genkender du noget i det?
Det minder mig om noget.
Men jeg ved ikke.
Drengen klarer sig godt i min klasse. Han har meget ud af at gå her.
Han behøvede måske bare vejledning.
Carl, han er en basketball spiller fra Bronx.
Som tilfældigvis har vundet 17 kampe i træk...
for en skole, der kan lide at vinde.
Har du taget i betragtning, at han måske er så dygtig?
Ikke så dygtig.
Ved du, hvad det bedste øjeblik er?
Når du er færdig med din første kladde...
og du læser den for dig selv.
Inden de røvhuller...
tager noget, de aldrig kunne skrive på et helt liv...
og nedgør det på en enkelt dag.
Folk elsker din bog.
Jeg skrev den ikke for dem.
Og da kritikkerne begyndte på alt deres pis om...
hvad det var, jeg virkelig ville fortælle...
så besluttede jeg at...
en bog var nok.
Det var 50 år siden, William.
Jeg har faktisk betalt de her billetter. Kom nu.
Er det stadig lyst udenfor?
Det er nat.
Nå?
Du ser godt ud. Det er ikke det sidste skrig...
Jeg spurgte ikke, hvordan jeg så ud.
-Jeg spurgte, om vi er klar til at gå? -Ja. Kom.
Lad os komme af sted.
Kom nu.
Vi skal spille her om to uger.
Jeg sagde, vi skal spille her om to uger. Regionsturnering.
Vent. Jeg køber et program.
Fandens.
Lad os få dig ud herfra.
Jeg har dig.
Du plejede at komme ud, ikke?
Ja, for lang tid siden.
-Hvad skete der? -Hvordan skulle jeg vide det?
Jeg har ikke holdt regnskab med tiden.
Undskyld vi blev væk fra hinanden.
Du behøver ikke undskylde.
Godt. Jeg har et sted endnu. Det er roligt og ligger på vejen hjem.
Du har ti minutter.
Fint.
Tag den her.
Banen.
"Huset som Ruth byggede."
Hvorfor tog du mig herhen?
Fordi det er din fødselsdag.
Jeg slog det op i en årbog.
Du er ikke blandt nekrologerne endnu.
Jeg regnede med, at med alle de kampe du så...
med hvem du end så dem...
havde du nok ikke været så tæt på.
Hvad laver de nede på græsset?
Hvem rager det? Du lyder som om, de skulle spille verdensmesterskabet.
Slap af.
Min bror og jeg kom her til alle kampene.
Indtil han blev sendt i krig.
Jeg troede, det ville blive det samme, når han kom tilbage, men...
han snakkede mindre...
og drak lidt mere.
Jeg lovede min mor, jeg ville hjælpe ham gennem det.
Vi mødtes en aften.
Jeg var allerede en hel del drinks bagud.
Så vi fik nogle flere...
og senere sagde han, han ville...
køre mig hjem.
Jeg sagde "Nej tak".
Vi boede stadig sammen hele familien.
Jeg stod der bare...
og så ham køre af sted.
Han havde klaret sig gennem den fandens krig...
og jeg lod ham køre.
Senere den nat skrev sygeplejersken...
hvad de nu end skriver...
og ved du, hvad hun siger til mig?
Hun siger, hvor meget min bog havde betydet for hende.
Min bror ligger død inde ved siden af...
og det eneste, hun snakker om, er en bog.
Efter det ændrede alting sig.
I løbet af fem måneder begravede jeg...
ham, min mor, min far.
De ligger alle sammen her i Bronx.
Vi tilbragte sommeren her.
Og efteråret hvis vi var heldige.
En hel del efterår med de hold.
Ja, men...
ikke nok.
"Den fred som, de der er gået, har...
"kan ikke besinde ufreden hos dem...
"der kommer efter."
Det skrev du i din bog.
Jeg er blevet klar over, at hvis jeg giver dig tid nok, finder du en måde...
at forbløffe selv mig.
Ved han det?
Nej, han ved det ikke.
Det var en af de bedste aftener, jeg har haft længe.
Hele aftenen?
Ja.
Hele aftenen.
Nå, men jeg...
Den fyr...
Hvordan var det, du sagde, du kendte ham?
-Han er min lærer. -Ja?
Han virker som en særling.
Nogen særlig?
Jeg kommer her sommetider om morgenen.
Bare mig, den stræbende...
og alle dem.
Der var en besked om, at jeg skulle møde Dem her.
Hr. Wallace...
jeg tror, det er på tide, at vi får en ærlig og åben diskussion om dit skriveri.
Jeg troede, De kunne lide det.
Dit seneste arbejde?
Jeg kunne rigtig godt lide det.
Nej, spørgsmålet om dit seneste arbejde...
går ikke på, om det er godt...
det går på, om det er for godt.
Det fremskridt, der har været fra din gamle skole til nu, er så usædvanligt...
at jeg må drage en af to konklusioner:
Enten er du blevet velsignet med et usædvanligt talent, som er sat i gang...
eller også...
henter du din inspiration andetsteds.
Din tidligere undervisning og din baggrund taget i betragtning...
vil du sikkert tilgive, at jeg drager min egen konklusion.
Jeg skrev de stile.
Så har du ikke noget imod at vise mig det.
Den næste stil skal afleveres om to uger.
Jeg afsætter noget tid, så du kan komme på mit kontor.
Jeg vil gerne have, du skriver den der.
Hvis der i mellemtiden er noget, du vil snakke om...
Jeg skriver ikke noget.
Som beviser hvad?
Hvis en to-punktselev skrev de stile, ville han sige: "l betragtningen af baggrunden"?
-To-punktselever? -$1.000.000.
Første punktum, andet punktum.
Nej, det tror jeg ikke.
Ved du, hvad folk er mest bange for?
-Hvad? -Det de ikke forstår.
Når vi ikke forstår, tyr vi til vores formodninger.
Crawford kan ikke forstå...
hvordan en sort dreng fra Bronx kan skrive, som du gør.
Han formoder, du ikke kan.
Ligesom jeg formoder, han er et røvhul.
Du kendte ham, ikke?
Crawford? Nej.
Men han troede, han kendte mig.
Hvordan var det med hans bog?
En masse forfattere kender reglerne for at skrive...
men de kan ikke skrive.
Og hvad så?
Så Crawford skrev en bog om fire forfattere, der kunne skrive.
Jeg var den eneste nulevende.
Han overbeviste en forlægger om at købe den.
Jeg lavede en venlig telefonopringning...
til forlæggeren og fortalte ham og andre...
at jeg var i gang med en anden bog...
-så hvis de ville byde på den... -Det var derfor, hans bog blev droppet.
Men du vidste, der ikke var en anden bog.
Ja, men det gjorde de ikke.
Interessant det der sker, når man ikke har hjælpekilden ved hånden.
A Season of Faith's Perfection Af Jamal Wallace
Traditionen for at aflevere den sidste dag fortsætter...
endnu...
et år.
Damer og herrer...
må jeg få jeres opmærksomhed?
Hvis I vil være så venlige.
"Førend synd kunne fordærve eller sorgen svinde
"Døden kom med venlig omhu
"Bibragte den åbne knop til himmelen"
Hvor venligt af dig at slå dig til os.
Det er ikke en del af digtet.
"Og tilbød sin blomstring der" Hvad siger l?
Lidt mere morgentavshed end sædvanligt.
Hr. Coleridge?
Vær så venlig.
Hvor mange elever ville du sige, der er her i dag?
Jeg er ikke sikker.
Du kunne måske give os et bud.
Tredive?
Og ud af tredive er der ikke en, der kender forfatteren til det digt.
Jeg finder det påfaldende, gør du ikke?
Måske skulle vi gå bag om det.
Ved at se på det, hvilken konklusion kan vi så drage?
Mener De om forfatteren?
Om hvad som helst.
Er der ikke nogle af de ord, der virker usædvanlige?
Føl dig frit stillet til at se det som det rette øjeblik til at svare.
"Førend."
Og hvorfor er det usædvanligt?
Fordi det lyder gammelt.
Det lyder gammelt, ikke?
Ved du, hvorfor det lyder gammelt?
Fordi det er gammelt. Mere en 200 år gammelt.
Skrevet inden din far blev født, inden din farfar blev født.
Men...
det undskylder ikke, at du...
ikke ved, hvem der skrev det, vel?
Jeg beklager hr., jeg ved ikke...
Du af alle her burde vide, hvem der skrev det digt.
Og ved du hvorfor, hr. Coleridge?
Jeg gentager, ved du hvorfor?
Bare sig dit navn.
Undskyld mig. Havde du noget at tilføje?
Jeg sagde, han skulle sige sit navn.
Og hvorfor ville det være hr. Coleridge til hjælp at sige sit navn?
Fordi det er forfatterens navn.
Meget dygtigt, hr. Wallace.
Måske rækker dine evner lidt længere end basketball.
Hvis vi blader til side... Du kan sætte dig ned, hr. Coleridge.
Blad til side 120 i den lille blå bog som...
Ud over.
Hvabehar?
Gør det ikke.
De sagde, mine evner rakte "længere" end til basketball banen.
"Længere" angår afstand.
"Ud over" er en definition af grad.
De skulle have sagt "ud over".
Udfordrer du mig?
Ikke mere end De udfordrede Coleridge.
Måske skal udfordringen være rettet andetsteds.
"Det er en melankolsk sandhed at selv...
"Store mænd har sølle forhold"
Dickens.
-"Du vil høre lyden af..." -Kipling.
-"Alle store sandheder begynder..." -Shaw.
-"Mennesket er det eneste dyr... -"Der rødmer
"eller behøver det"
Mark Twain.
-Hold op, professor... -Skrub af!
Skrub...
af.
Ja, jeg skrubber af.
-Bland dig ikke, Claire. -Vent lige.
Så her smider de dig ud, hvis du ved noget?
Du har ingen anelser om, det Crawford kan.
Det har du ret i.
-Synes du, du skal undskylde? -Nej.
-Gør du? -Nej.
Du gjorde intet forkert. Du slog ham i hans eget spil.
Men...
det er tiden at være forsigtig.
Forsigtig med hvad?
Du har et talent, der vil tillade dig at gøre usædvanlige ting i livet.
Hvis du altså ikke klokker i det...
ved at opfører dig som en 16 årig.
Du skal på kontoret.
Hr. Wallace, værsgo.
Som du ved...
er hr. Matthews fra skolekommissionen og dr. Spence er bestyrelsesformand.
Vi har gennemset reglerne for deltagelsen i skrivekonkurrencen.
Vi håbede, du ville redegøre for nogle punkter angående deltagelsen.
A Season of Faith's Perfection.
Dit værk, ikke?
Ja, det er det.
Det er sædvane at spørge eleverne, om de ønsker at angive kildemateriale...
eller takke andre forfattere, når de afleverer et værk.
Ønsker du det?
1960.
En novelle der hed Baseball's Best Year...
med undertitlen der lyder:
A Season of Faith's Perfection.
Trykt i New Yorker og skrevet af...
William Forrester.
Din version er ret original, men...
der er titlen og det første afsnit at tage i betragtning.
Er der ikke?
Enten har du tilfældigvis William Forresters tilladelse...
eller...
Har du en anden forklaring?
Nej.
Det er min stil.
Så er din tilmelding trukket tilbage og det er en sag, bestyrelsen skal vurdere.
Bestyrelsen har autoritet til at stille dig på en akademisk prøvetid...
hvilket vil fratage dig retten til at spille basketball i fremtiden.
Da bestyrelsen først mødes i næste uge...
kan du spille i denne weekends regionsmesterskabet.
Men bestyrelsen har for vane at tage denne slags sager...
ret alvorligt.
Så vi vil gerne foreslå, hvad vi mener er en...
Iøsning, der kunne tilfredsstille disse anliggender.
Robert.
Det vigtigste er at sikre, at disse overtrædelser ikke gentager sig.
Så...
du vil blive bedt om at skrive en undskyldning til de elever du udnyttede...
ved at indsende dette værk...
og du skal læse den op i klassen.
Jeg læser ikke noget.
Bestyrelsen vil overveje det, når de skal afgøre din fortsatte skolegang.
Du har ikke levnet os mange muligheder.
Undskyld mig.
Sæt mig aldrig mere i forlegenhed foran min klasse.
Aflever kuglepennen når du er færdig.
Hilser du ikke i dag?
Hvorfor få mig til at skrive noget, du havde udgivet?
Små slag.
Hvorfor sagde du ikke, den var blevet udgivet?
Hvad fanden kommer det sagen ved?
Du skulle have sagt det.
Hvad gjorde du med den?
Jeg afleverede den.
Jeg skulle give dem noget.
Du lovede mig, at alt det vi skrev herinde blev herinde.
Det ved jeg!
-Jeg troede bare... -Hold kæft.
Hvad siger de?
Jeg kommer på prøve, medmindre jeg skriver et brev om min fejl.
Så skriv det brev.
Jeg skriver ikke noget.
Du fik ram på ham, han fik ram på dig. Skriv det brev.
Og du vil lade ham gøre det?
Skal det være endnu en lektion?
Jeg er træt af de lektioner. Hver eneste gang jeg kommer her.
Titlen på din novelle på min stil. Hvad er lektionen i det?
Jeg afleverede den ikke.
Alt det fis, når det eneste du skulle have sagt var:
"Behold den herinde, fordi jeg har udgivet den i New Yorker."
Det var det eneste, du skulle sige.
Jeg kunne bruge lidt hjælp.
Nej, det er ikke en løsning.
-Du behøver ikke engang at gå... -Jeg sagde, det er ikke en løsning.
Undskyld.
Jeg er vant til, folk ikke hjælper.
Kors. Ikke det selvmedlidende fader pis.
Hvad sagde du?
Rend mig i røven, William!
Det rigtige pis er, at du lader mig få skyld for det...
fordi du er bange for at gå ud af døren og gøre noget for andre.
Det er den eneste skide grund.
Du ved ikke en skid om grunde!
Der er ingen grund!
Grund til at nogle af os lever, og nogle af os ikke gør.
Heldigvis for dig har du årtier til at finde ud af det.
Hvad er grunden til at have et låst skab med værker, ingen kan læse?
Hvad er det?
Jeg er færdig med det lort.
Se, Jamal er kommet på besøg.
Hvad sker der?
Hvad har I gang i?
Kom nu.
Hvordan føles det at spille her første gang?
Lidt tættere end jeg troede.
Derfor synes jeg, det var et godt tidspunkt at få en snak.
Jeg ved, det har været hårdt at følge med i timerne med al den træning.
Jeg ville ikke kunne klare det, ikke på denne skole.
Måske var det unfair af os at bede dig om det.
Jeg har snakket med bestyrelsesmedlemmerne og Crawford...
og...
vi vil ikke gøre mere ud af det, end du vil.
Så, jeg er her med et tilbud. Vi glemmer det hele.
Næste år vil dit skema være mindre krævende.
Vil Crawford det?
Crawford vil det, der er bedst for dig...
og for skolen.
Hvad skal jeg gøre?
Vind mesterskabstrofæet.
Du tager dig af det. Jeg tager mig af resten.
I orden?
Gå nu ud og afslut det, du kom for.
Kom så!
Kom så! Kast til Jamal!
Fandens. Kom nu.
Forsvar!
Jamal, tag bolden!
Godt givet.
Tag den.
Frikast! Den vej.
10 guld. Offensiv! Den vej.
I har dem nu. Kom så.
Timeout.
Vi kan stadig vinde. Vi stopper her, så de bliver nødt til at presse.
Når det sker, er det slut. Mist ikke fatningen.
Hvis de scorer, holder vi ikke timeout. Bolden går til Hartwell eller Wallace.
Forstået? Hartwell eller Wallace. Af sted.
Af sted!
Hvad er stillingen?
Det ser ikke godt ud, mor.
Frikast. 22 blå. To kast.
Frikast, blåt hold, 22. To kast. Stil jer op, drenge.
To kast.
Vi skal nok klare det.
-Jeg kan ikke se. -Det skal nok gå, mor.
Gør det.
Fandens.
Et kast.
Kampen er slut.
Gudskelov. Han må være kommet hjem, efter vi gik.
Lad ham sove.
-Jeg slukker lyset. -Sluk det, og kom ud.
Du er begyndt at rydde op på dit værelse.
Han ser meget veltilfreds ud, den prærieulv.
Jamal skrev det til dig.
Hvornår?
Efter kampen.
Han går tilbage til skolen nu til morgen.
Det er godt nok sjovt.
De lader dig altid komme så langt...
inden de tager alting fra dig.
Han er sådan en god dreng. Og så skal han tilbage til det her lort.
110'ende ÅRLlGE SKRlVE SYMPOSlUM
Er pladsen ledig?
Det tror jeg.
Det var ikke her, jeg troede, jeg ville finde dig.
Det er stadig min skole.
Hvis de vil smide mig ud, må de selv gøre det.
Det skal de nok.
Hvad som helst.
"Vinterens mørke og kulde er blot en midlertidig optakt til det nye forår.
"Og mens dens greb synes endeløst vil vores egen udholdenhed svare til.
"Vi fornyer os selv igen...
"opsøgende de lyse øjeblikke der vil tjene...
"som vil tjene dertil...
"Derfor tjene som grundlag for vor fremtid."
Tak.
Professor Crawford.
Må jeg læse et par ord?
Hvad laver han her?
Ja, selvfølgelig, så gerne.
Tak, professor.
Mit navn er William Forrester.
Undskyld mig.
Jeg er ham der.
Miste familie.
"At miste familie tvinger os til at finde vores egen familie.
"lkke altid den familie, der er vores blod...
"men familien, der kan blive vores blod.
"Skulle vi besidde den klogskab at åbne vores dør for denne nye familie...
"vil vi opdage, at de ønsker vi havde om en far, der engang førte os...
"for en bror, der engang inspirerede os...
"Det eneste der er tilbage at sige, vil være:
"'Jeg ville ønske, jeg havde set det, jeg ville ønske, jeg havde gjort det...'"
De fleste af jer er for unge...
til at vide, hvad jeres ønsker vil være.
Men når jeg læser disse ord...
ord fulde af håb, drømme...
bliver jeg klar over at det...
ønske, der blev skænket mig så sent i mit liv...
var venskabets gave.
Hr. Forrester, jeg taler sikkert på alles vejne, når jeg takker Dem for dette besøg.
Kvaliteten...
af Deres ord...
er noget vi alle burde stræbe efter.
Må jeg spørge Dem, hvad vi skylder denne ære?
Professor Crawford...
jeg talte her i dag, fordi en ven af mig ikke havde fået lov.
En ven, som havde integritet til at beskytte mig...
da jeg ikke ville beskytte ham.
Hans navn er Jamal Wallace.
Er Jamal Wallace ven af Dem?
Ja, han er.
Jeg hjalp ham med at finde sine egne ord ved at begynde på nogle af mine.
Til gengæld lovede han...
aldrig at sige noget om mig.
Et løfte han holdt.
Da Deres besøg virker inderligt, er jeg sikker på, De vil værdsætte...
at det ikke vil ændre eller gribe ind i...
denne institutions søgen efter en fair og korrekt beslutning i denne sag.
Der er en ting mere.
De ord jeg læste i dag...
har jeg ikke skrevet.
Det har Jamal Wallace gjort.
Stille.
Stille, tak.
Vær stille.
Det har ikke noget at sige...
i beslutningen vedrørende hr...
Som direktør af denne konkurrence, har jeg det sidste ord i sagen.
Sid ned, Robert.
Jeg har været lærer i 30 år.
Det er længe nok til at vide, at integritet betyder noget.
Jeg vil mene, at hr. Forrester forklarede...
denne sag...
meget nydeligt for os alle. Som skolebestyrelsesformand, har jeg...
det sidste ord i den sag.
Du er fritaget for næste uges bestyrelsesmøde.
Hr. Forrester...
skulle De nogensinde været interesseret i en lærerstilling...
Nej.
Jamal, har du skrevet det?
Kun seksten.
Usædvanligt.
Jeg tror, at du træffer dine egne beslutninger fra nu af.
Jeg troede, du ville sige sådan noget som: "Det har jeg altid kunnet."
Ikke flere lektioner. Men jeg har et spørgsmål.
De to frikast sidst i kampen...
kastede du forkert, eller kastede du forkert?
Det er ikke just et suppespørgsmål, er det?
Lad os gå.
Tror du, vores varietéforestilling i dag fortjener National Enquirer?
Helt bestemt.
Hvad der end sker, er jeg væk.
Hvad er det for et ord, du og dine venner bruger?
Bortrejst?
Åh, Gud.
Hvor er du på vej hen?
Jeg har et hjemland, jeg ikke har set længe.
Du mener lrland.
Skotland, for Guds skyld.
Jeg pjatter med dig.
Husk at skrive.
sidste skoleår
Hvad sker der, John?
Har du hørt fra William?
Ja, men jeg ved ikke, hvad han laver. Han har lige tjekket universitetshververne.
Jeg var lige nedenunder. Det ser ud til, du har endnu en.
Seriøst?
Vi ses.
-Steve Sanderson. -Hvordan går det?
Tak, fordi du kom med så kort frist.
Det er i orden.
Hvilken skole kommer De fra?
Nej. Jeg er advokat. Jeg arbejder med Roberts & Carter.
-En advokat. -Ja.
Men tillykke med det hele. Det er alle tiders.
En hel stak fyre på kontoret følger dig.
Vi er juridiske repræsentanter for William Forrester.
Hvordan har han det?
Sid ned.
Vi har fået af vide, at han er gået bort.
Jeg beklager.
Han ville have, du skulle have...
disse ting med det samme.
Hvad skete der?
William havde kræft.
De fandt det for et par år siden.
Det er vildt, Jamal.
Åh, Gud.
Se alle de bøger.
Rør ikke ved noget.
Kære Jamal:
En, jeg engang kendte, skrev, at vi går fra vores drømme...
i frygt for, at de ikke går i opfyldelse, eller værre endnu, at de går i opfyldelse.
Mens jeg meget tidligt vidste, at du ville få dine drømme opfyldt...
havde jeg aldrig forestillet mig, at jeg endnu engang fik opfyldt min egen.
Årstiderne skifter, unge mand.
Mens jeg ventede til mit livs vinter for at se, hvad jeg har set det sidste år...
er der ingen tvivl om, jeg ville have ventet for længe, havde det ikke været for dig.
Bliver du her længe?
Jeg kan ikke se dig i øjnene denne gang.
Det skal nok gå. Kom nu.
Kom nu.
Op med dig.
Solnedgang - Roman af William Forrester Forord skal skrives af Jamal Wallace